DUPĂ UN ROMAN DE RICHARD K MORGAN
Prima lecţie: nimic nu e ceea ce pare.
Ignoră-ţi prezumţiile.
Nu te-ncrede în nimic.
Ceea ce vezi, ceea ce auzi,
ceea ce-ţi spun ceilalţi, ce crezi că-ţi aduci aminte...
BUN VENIT
Ia ce ţi se oferă. Noi suntem Mesageri, luăm ce ni se oferă.
Lasă experienţa să te inunde.
Absoarbe-o ca un burete.
Nu te aştepta la nimic.
Doar atunci vei fi pregătit pentru orice.
Băga-mi-aş!
Ale naibii aşchii de oase! Mereu îmi intră în piele.
Cine crezi că sunt?
Nu-mi pasă. Suntem plătiţi.
Mereu eşti aşa de nesimţit?
În orice recipient, de fiecare dată.
Ce e?
Pretorieni CTAC, o echipă de 12. Armament letal.
Vezi prin pereţi?
Trei secunde sau mai puţin. Mişcă!
Nu corpul te defineşte.
Te debarasezi de el ca şarpele de piele.
Lasă-l, uitat, în urmă.
Nu înveţi decât văzând, aşa că uită-te.
Nu mi s-a spus despre asta.
O să te descurci.
La început, abia se mişcă. Trebuie să-l scoţi tu.
O să mă umplu de mizeria asta.
Te vei obişnui. Curăţă-l.
Mai vin patru în următoarea oră.
O să mi se facă rău.
Întâi înveţi să scoţi cordonul ombilical.
Uite aşa. Pur şi simplu îl smulgi cu putere.
Ce dracu'? E normal?
Nu te panica. Uneori se zbat ca peştii. O fi avut o moarte violentă.
Ia-o ca pe ceva personal.
Tu eşti arma.
Tu eşti ucigaşul. Tu eşti distrugătorul.
La pământ!
- Nu poate fi normal. - O să fie bine.
- Pune-l pe scaun. - Pune-l tu.
Gata, amice, ajunge.
Rahat!
Avem nevoie de ajutor. Ajutor!
- Mi-ai spart nasul! - Ajutor!
Şi-a ieşit din minţi.
Va trebui să te sedăm dacă nu te calmezi.
- Sângerez! - Taci!
Calmează-te, jigodie.
Cât timp am stat... la stocare?
SECRET
KOVACS, TAKESHI RECIPIENT TEMPORAR
- Cine dracu' e ăsta? - Cât timp?
Două sute cincizeci de ani.
- Daţi-mi... o oglindă. - N-avem oglinzi aici.
Aşteaptă să te acomodezi cu recipientul. Altfel rişti o scindare sau o psihoză.
Suferă deja de psihoză!
Daţi-mi o oglindă!
Era să mă omori, omule.
Da, urăsc să fiu împuşcat.
Unde sunt?
La închisoarea Alcatraz. Bay City.
Pe ce planetă, geniule?
Pe Pământ.
Unde e duşul?
Îţi pot promite un singur lucru.
Reîntruparea e greu de suportat.
De fiecare dată.
Bun venit la Alcatraz!
V-aţi ispăşit cu succes pedeapsa.
Aţi observat probabil că nu mai aveţi corpul cu care aţi sosit.
V-aţi plătit datoria faţă de societate
şi aţi primit un recipient nou din inventarul nostru de deţinuţi.
E posibil să vă simţiţi derutaţi sau confuzi.
La urma urmei, n-ar trebui să fiţi aici.
Dezorientarea, halucinaţiile vizuale şi auditive,
chiar amnezia uşoară sunt normale.
Nu vă îngrijoraţi. Acest curs de iniţiere vă va răspunde la toate întrebările.
Acesta e un cip cortical.
Ca cetăţeni ai Protectoratului, toţi avem câte unul,
care ni s-a implantat la vârsta de un an.
În interior e memorie pură, codificată şi înmagazinată ca IUD.
Inventar Uman Digital.
Conştiinţa vă poate fi descărcată în orice cip, în orice recipient.
Vă puteţi transfera în câteva minute
în alt recipient, oriunde în Lumile Colonizate.
Un recipient poate fi înlocuit.
Dar, dacă cipul este distrus, muriţi.
Din moarte reală nu mai puteţi fi aduşi înapoi.
Directorul vrea să te vadă.
Evitaţi deci traumele puternice la baza creierului
şi şocurile energetice la nivelul capului.
Când te vei trezi, lumea nu va mai fi cum era.
Şi nici tu.
Au uitat cine şi ce anume suntem.
Fă-i să-şi amintească.
Stinge-o.
Tu ...
Dosar incomplet, informaţii secrete...
Ce avem aici?
Spionaj, terorism, infracţiuni împotriva statului
şi mai multe crime decât pot număra.
Takeshi Kovacs!
Eşti arestat pentru trădare împotriva Protectoratului.
Ai lucrat pentru liderul terorist Quellcrist Falconer.
N-am fost în slujba ei. Eram un colectiv mai degrabă autonom.
Ţine-ţi gura, trădător nenorocit,
sau îţi fac o gaură în cap.
Tâmpitule!
Şi eu mă bucur, Jaeger, nu ne-am văzut de mult.
Vânătoarea s-a încheiat.
Dă-mi un motiv.
Ştiu că ai ordin să nu faci din mine un martir.
Fii un soldăţel disciplinat şi arestează-mă.
Recipientul e distrus, dar cipul e bun.
Cine e ticăloasa?
Nimeni. Un simplu mercenar local.
Nici măcar nu ştie cine sunt.
Dacă mi-ai fi arătat respect, ar fi trăit.
Iar, când te-au arestat,
ai tras în cipul partenerei tale.
Raportul spune că s-a tras din spate, deci...
pe lângă toate celelalte, eşti un laş.
Nu ai nimic de spus?
Îmi cer scuze. Aşteptam o întrebare.
Mi s-a părut că e un monolog, aşa că n-am mai fost atent.
Iată actul de eliberare condiţionată
care arată că setul tău IDU a fost adus de la închisoarea Millsport,
a ajuns aici intact şi a fost introdus în acest corp,
dotat cu ameliorări neurochimice militare şi reflexe de luptă.
Ţi s-au oferit haine şi accesorii,
conform cerinţelor Bancroft Industries,
care te-a închiriat.
Prin urmare, eşti proprietatea lui Laurens Bancroft
pe durata contractului.
Proprietate? Şi drepturile mele?
Nu ai niciun drept.
Dacă nu respecţi condiţiile eliberării vei pierde acest recipient
şi te vei întoarce aici
pentru a-ţi ispăşi restul pedepsei, adică... pentru eternitate.
O s-o dai în bară.
O să ataci sau o să o omori pe cineva.
Îi cunosc pe cei ca tine.
Nu există alţii ca mine.
Nu mai există.
Vor fi locuri în care îi vor aştepta pe cei lăsaţi în urmă.
Aşteaptă să-şi vadă prietenii, iubiţii, părinţii sau copiii întorcându-se la ei
în corpuri deloc familiare, venind din exilul digital.
Vorprivi în ochii străinilor,
căutând o urmă a celui pe care l-au pierdut.
Mamă?
Cindy?
Kristin Ortega.
Te conduc la reşedinţa Bancroft.
Bun venit la Bay City!
Ce i-aţi făcut fiicei noastre? Are şapte ani.
Primeşti ce avem pe stoc.
A fost ucisă în accident de maşină. Are dreptul la un recipient gratuit.
Ăsta e gratuit.
Nu-ţi place? Cumpără unul mai bun sau trimite-o la stocare.
Te rog, tati, nu mă trimite iar la întuneric.
Au pus un copil în bătrână?
E compensaţia pentru victime. Statul îţi dă ce are la îndemână.
Recipiente ramolite ca acela.
Puşcăriile închiriază recipientele bune şi fac profit.
- Câtă grijă! - Nu eşti de acord cu asta?
Acolo de unde vin eu nu e aşa.
Şi de unde vii?
- Da! - Ce se petrece aici?
O să ardeţi cu toţii!
Da!
MORŢII AU DREPTURI
SUFLETE, NU RECIPIENTE
Fără reîntrupări!
Nu trebuia să te întorci!
Lăsaţi morţii să vorbească!
Fără reîntrupări!
Nu vei fi iertat!
Haide! Să mergem.
Dumnezeu te vede şi te va judeca pentru păcatele tale!
O să fie ocupat o vreme.
Sunt Salvatorii Sufletelor şi Adepţii Vieţii de Apoi.
Rezoluţia 653 a picat, dar ei tot mai strigă.
Ce e Rezoluţia 653?
LĂSAŢI MORŢII SĂ VORBEASCĂ
Ceva legat de întruparea victimelor pentru a-şi acuza ucigaşul.
De ce nu i-ai reîntrupa? Sunt martori la propria crimă.
După arhidioceză, ai doar corpul cu care te naşti.
Dacă mori şi te reîntrupează fie şi numai ca să-ţi identifici ucigaşul,
sufletul tău merge-n iad.
Tu ce crezi?
Că nimeni din arhidioceză n-a fost ucis.
Nu te-ai putut abţine.
Stai jos, Kovacs.
Du-te dracu'!
Ţi-am zis să stai naibii jos.
Pentru ce ai fost închis?
Una, alta... Am pus bombe şi am ucis.
Unii trebuie ucişi.
Cum decizi cine merită să moară?
Depinde de zi. Orice mă poate provoca.
Dictatura interstelară, genocidul, cei care vorbesc prea mult.
Acum simt ostilitate faţă de Laurens Bancroft,
- ...cine naiba o fi. - Zău?
Toată lumea îl ştie.
- E unul dintre primii matusalemici. - Adică?
Nu ştii ce e un matusalemic?
Cum aşa? Eşti îmbrăcat ca unul dintre ei.
Ţi-am spus, nu sunt de pe-aici.
"Şi Matusalem a trăit 969 de ani."
E Laurens Bancroft. Are peste 360 de ani.
I se spune Aerium.
Cred că nici asta n-aveţi acolo de unde vii.
Deci, unde te-ai născut? Pe ce planetă?
Nu aici.
- E cam vag. - Pui multe întrebări.
Parcă ai fi abuela. Mereu zicea: "Kristin, tu intri în vorbă cu oricine."
Mai ales cu cei blocaţi în maşină cu tine.
Vieţile noastre scurte şi agitate nu contează pentru ei.
Îşi fac casele aici, sus,
unde zarva existenţei noastre nu îi deranjează.
Vezi copacii ăia, nu?
Ce naiba...
Pământul îl vezi?
E chiar acolo.
Ce aterizare bună! Nu eşti şofer, nu?
Sunt agent de securitate. N-am zis pentru cine.
N-a fost o discuţie, ci un interogatoriu.
Ultima şansă. Spune-mi un nume.
Takeshi Kovacs. Caută-mă.
Nu poţi fi cine spui că eşti. Toţi Mesagerii au murit.
Mai puţin unul.
- Nici un pas în plus, Ortega. - Mai lasă-mă!
Ştii că sunt poliţistă, Curtis.
Lăsaţi armele şi ziceţi-mi unde vă e şeful.
Vreau să discut cu el.
Locotenent Ortega!
Încalci o proprietate privată.
Se pare că ne-ai furat şi una dintre limuzine.
Pot să le zic să te împuşte.
Chiar te rog. Încearcă.
POLIŢIA
De ce l-ai adus tu pe Mesager? Era sarcina lui Isaac.
Nu sunt beat. Mă relaxam puţin.
Dă-mi drumul!
L-am prins beat la volan.
Aşa a ajuns maşina dv la noi.
Isaac, eşti teafăr? E inacceptabil.
Ajunge, mamă.
- E vina ta că m-ai trimis. Nu-s şofer. - Intră în casă.
Asta e hărţuire.
Iată-ţi copilul, iată-ţi maşina
şi iată-ţi... noul terorist de casă.
Cu plăcere!
Teroristul te aude. Sunt chiar aici.
Perfect! Fiindcă noi doi n-am terminat.
Iartă-mă. Sunt Miriam Bancroft. N-am fost prezentaţi.
Bine ai venit la Casa Solară!
N-ar trebui să fie la muzeu?
Am o slăbiciune pentru artefactele Vechii Civilizaţii.
Le colecţionez, printre altele.
Sigur a costat o avere să-l aduci aici.
Câteva averi, de fapt.
Şi câteva vieţi.
Costul n-a fost o problemă.
E singurul copac-cântător de pe Pământ.
Nimeni nu ştie sigur ce sunt.
Ar fi putut face parte din arhitectura Vechii Civilizaţii.
Cei mai mari dintre ei aveau câteva mii de metri înălţime.
Ştiu.
I-am văzut.
La Stronghold, desigur.
Laurens e în birou.
Te conduc.
E adevărat că poţi să te uiţi în ochii cuiva
şi să afli exact ce gândeşte?
Mesagerii nu citesc gânduri.
Ce păcat!
Succes, dle Kovacs.
Dle Kovacs!
Îmi cer scuze că nu te-a condus fiul meu aici.
Iartă-mi optimismul mereu inoportun.
Nu face nimic. Călătoria a fost instructivă.
Sunt sigur că aşa a fost.
La urma urmei, detaliile sunt capitalul Mesagerilor.
Sau au fost, mai bine zis.
"Imersiune şi absorbţie totală." Nu ăsta era termenul?
"Orice răspuns ai căuta,
se află exact acolo unde nu îl cauţi."
Ai citit-o pe Falconer.
Am trăit pe vremea revoltei, da.
Chiar aşa? Şi eu.
Da, îmi cer scuze.
E un trecut îndepărtat pentru mine, dar pentru tine e altfel, desigur.
Am rămas foarte puţini.
Am văzut cu ochii mei ce pot face Mesagerii.
Aici era!
Trebuie să recunosc că te admir şi te invidiez.
Antrenat de Quell însăşi
ca să fii cea mai uluitoare forţă de luptă din galaxie.
Ar suna mai bine dacă n-am fi pierdut.
Mi-am zis că asta te va interesa.
Acum totul se proiectează pe cornee.
Simplitatea gestului de a ţine în mână cuvântul scris are farmecul său.
Greutatea cărţii...
TRUPURILE ÎNLĂNŢUITE PRECUM RĂDĂCINILE
Cum se făcea cu multe secole înaintea noastră.
E o legătură cu trecutul nostru comun.
- De unde o ai? - Am cumpărat-o la licitaţie.
Se presupune...
că a scris-o însăşi Falconer, cu mâna ei.
După reacţia ta, se pare că a meritat banii.
Ascultă-mă.
Am fost luat peste picior toată dimineaţa,
aşa că îngăduie-mi să fiu brutal de direct.
Unele lucruri nu pot fi cumpărate.
Aşa sunt eu.
Nu ţi-am cerut să mă reîntrupezi pe lumea asta.
De fapt, am luptat pentru ca cei ca tine să nu existe.
Dacă nu-mi spui acum despre ce dracu' e vorba...
s-ar putea să-mi ies din minţi.
Am înţeles.
Acum...
Ăsta e un act de graţiere semnat de preşedintele Protectoratului.
Nimeni nu are atâta putere.
Puterea înseamnă influenţă, dle Kovacs.
Iar eu am multă influenţă la ONU.
Dacă accepţi condiţiile mele,
pedeapsa ta va fi redusă la perioada deja efectuată.
Apoi eu voi deschide o linie de credit foarte generoasă pe numele tău.
O poţi accesa pe baza ADN-ului.
Când ancheta se va încheia,
poţi păstra recipientul acesta sau îţi poţi alege altul.
Aşa cum îl vrei tu.
De asemenea, îţi voi plăti un salariu de 50 de milioane de credite ONU.
E o avere.
Poţi avea orice viitor vrei.
Acum...
tot ce îţi cer...
e să găseşti făptaşul unui omor.
Cine a fost omorât?
Eu.
Nu mai fi aşa de obsedată. Ce dacă a fost soldat?
S-a reîntrupat ca oricine altcineva.
Mesagerii nu erau simpli soldaţi.
Transferă-l în orice recipient, de pe orice planetă, şi e gata de luptă.
Citeşte!
"Absorb limba, cultura şi obiceiurile locale
şi se adaptează oricărui mediu."
"Se infiltrează şi manipulează computere, sisteme şi alţi oameni."
Kovacs e o bombă cu ceas.
Calmează-te, Ortega.
Sunt al naibii de calmă!
Bine. Bancroft a reîntrupat un terorist în oraşul nostru.
De ce?
Şi-a luat un asasin plătit, o jucărie scumpă? Nu ştiu.
Poate vrea să invadeze un sistem solar în weekend
ca o bilă laser matusalemică.
Cine dracu' ştie?
M-ai făcut să înjur. Trebuie să te apuci de meditaţie.
Crezi că e momentul oportun?
Ascultă, Kristin.
- Uite... - Nu. Ascultă-mă. Nu e bine!
Ştiu.
Oricine ar fi, nu avem de ce să ne temem.
- Să ne temem? - Nu trebuie.
Cine dracu' se teme? Ce spui acolo?
Ascultă, am vrut să zic că...
Kovacs o să se întoarcă la stocare. Acolo unde îi e locul.
Şi cu asta, basta.
Aici am murit.
Când m-a găsit Miriam, capul... îmi fusese spulberat.
- Armă cu flux de energie? - Da.
O armă cu particule.
Ţin una pentru propria-mi protecţie într-un seif biometric
pe care doar eu şi Miriam îl putem deschide.
Haide, spune-o.
Toţi ceilalţi au făcut-o.
Ori m-am sinucis, ori m-a omorât soţia mea.
Dar încă trăieşti, deci cipul tău e intact...
Îţi aminteşti ce s-a-ntâmplat.
Mă tem că a fost complet distrus. Eradicat, cum se spune.
Atunci cum...
Ai auzit vreodată de copie completă de siguranţă a IDU la distanţă?
Da.
Dar nu cunosc pe nimeni care să şi-o permită.
Ei bine...
Trebuie să-ţi arăt ceva.
Uneori vin aici
când trebuie să iau decizii sau când mă confrunt cu probleme dificile.
Mă gândesc la vechii exploratori,
de pe vremea când cineva îşi dedica toată viaţa
explorării Pământului, oceanelor, astrelor.
M-am născut la Londra.
Mai întâi m-am mutat în ţara care atunci se numea Statele Unite.
Încă mai erau reminiscenţe
ale culturii noi şi îndrăzneţe care fusese odată.
Epoca aventurierilor s-a încheiat.
Priveşte. Spune-mi ce vezi.
E un satelit al Protectoratului. Militar.
E militar, dar nu e al Protectoratului, ci al meu.
La fiecare 48 de ore,
datele din cipul meu sunt transmise automat către el.
Nu-ţi aminteşti deloc ce s-a-ntâmplat?
Nu, cel care m-a ucis a tras
cu zece minute înainte de transmisia datelor.
Amintirile din acele 48 de ore s-au pierdut.
În totalitate.
Au încercat să spargă transmisia de date către satelit
la câteva clipe după moartea mea.
Cineva mă vrea mort.
Poate chiar ai încercat să te sinucizi.
Doar că ai dat-o în bară.
Dle Kovacs, nu sunt genul de om care să-şi ia viaţa.
Şi chiar dacă aş fi...
n-aş fi făcut o treabă atât de proastă.
Dacă aş fi vrut să mor, aş fi mort.
Nu vreau banii tăi şi nici graţierea.
Mai bine, pe veci la stocare.
Ia-ţi o zi de gândire, dle Kovacs.
Mergi în oraş, aminteşte-ţi cum e să fii viu
şi dă-mi răspunsul după aceea.
Şi te rog să iei cartea.
Ca orice altceva îţi ofer, e a ta...
dacă o vrei.
Tak!
E atâta apă,
parcă am fi acasă.
Plus sau minus 80 de ani-lumină.
Ce faci aici, frate?
Eu ar trebui să te întreb asta.
E o întrebare uşoară.
Eu nu sunt reală.
Scuza ta care e?
Ei au totul.
Exact cum a spus ea că va fi.
Ce-ai de gând, Takeshi-kun?
Nu ştiu.
Să mă fac praf, să o pun c-o femeie...
şi să mă întorc la stocare.
Nu prea te simţi comod în pielea aia.
Recipient nou? Vrei să-ţi ung neuronii?
Am stallion, sono, tetramet, veuron, tiff, reaper.
Sunt grozave.
Atunci le iau pe toate.
Aici, amice! Am marfă de calitate pentru tine.
- Bună, frumosule! - N-ai planuri?
- Proaspăt ieşit de la stocare? - Doamne superbe de Şapte Raiuri.
Întinde-ţi pielea nouă!
Pentru câteva credite pe minut...
Cu una e bine, dar cu două?
Mai bine!
Casele poate nu-ţi sunt la-ndemână, dar eu sunt.
Vino la biocabinele lui Jerry cele mai bune pentru experienţe intime...
Hotelul Corbul oferă adăpost călătorului obosit.
Vino să te scufunzi în lumea întunecată şi delicată a luxului.
Arena de lupte Panama Rose! Întotdeauna în direct.
Vino să vezi cei mai buni şi mai cruzi luptători
sfâşiindu-se pentru propria-ţi plăcere.
Haide! Luptaţi!
Ce...
Ce dracu'?
E un dispozitiv de blocare a transmisiunilor. Ofrandă de pace.
Vrei să bei ceva?
Mă simt foarte bine aici.
Bine.
Ce cauţi aici?
Sunt urmărit, se pare.
Asta face poliţia cu psihoteroriştii.
Nu-mi spune aşa.
Spune-mi de ce te vrea Bancroft.
Mai bine îţi spun că a fost cazul tău. Şi ai dat-o în bară.
Eşti drogat?
Da.
Eşti drogat. Las-o baltă.
Aşteaptă.
Hai s-o luăm de la capăt.
Eu sunt Takeshi Kovacs.
Da, am uitat.
Nu aprobi maşina de război din era revoltei.
Vrei să bei ceva sau nu?
Eu aleg localul.
Cum de ştii c-a fost cazul meu?
Se numeşte intuiţia Mesagerului.
Absorbţie completă a tot ce în jur, fără prejudecăţi sau presupoziţii.
- Văd detaliile. - Sau ai avut noroc.
N-aş putea să asociez cuvântul "noroc" cu mine.
Da. Takeshi Kovacs.
Mercenar devenit Mesager şi din nou mercenar,
unic supravieţuitor al Bătăliei de la Stronghold.
Cunoscut sub mai multe nume.
Mamba Lev, Cel-ce-Distruge-cu-o-Mână... Care era celălalt? Spărgătorul de Gheaţă.
Da. Ăsta îmi place. Să-mi spui Spărgătorul de Gheaţă.
De ce-ţi pasă ce a păţit Bancroft?
Cine spune că-mi pasă de Bancroft? Dar tu nu-l placi.
A vrut să fiu pedepsită că nu i-am aflat ucigaşul.
A încercat să-mi distrugă cariera şi viaţa.
Şi încă o mai face.
Şi zici că nu meritai asta?
Zic că i-am testat soţia cu poligraful la insistenţa ei.
L-a trecut fără emoţii.
Am urmărit fiecare pistă.
Prieteni, duşmani, oameni care aveau motiv şi ocazie.
Concluzia, mereu aceeaşi.
Laurens Bancroft s-a închis în birou şi şi-a distrus cipul.
Uitând că avea să fie reîntrupat în cel mult o oră.
Să-ţi spun ce cazuri am avut în seara când a fost ucis Bancroft.
Patru înjunghieri, zece împuşcări, dintre care trei au fost eradicări.
Un recipient distrus.
Nu era un recipient. Era o neocatolică abandonată în golf.
Cum ăştia nu se reîntrupează, ea a fost ucisă de-adevăratelea.
Nu ca Bancroft, care a fost ucis de mântuială.
Eşti idiot sau doar jigodie? Nu există cazul Bancroft!
Iubire, nu-ţi place modelul ăsta?
Pot fi cine vrei tu să fiu.
Nu, mulţumesc. Nota, vă rog.
N-am terminat.
- Da, îmi tot spui asta. - Da.
Un recipient conservat multă vreme continuă să secrete hormoni. Ştiai asta?
Toată lumea ştie.
Deci ştii că, imediat ce ieşi din bazin...
- Taci naibii din gură! - Cum m-ai invitat să bem ceva...
Tu plăteşti. Şi, încă o dată, eşti o jigodie.
- Nu e prima întâlnire la care aud asta. - Nu e o întâlnire.
Ştii ce-mi spune acum intuiţia de Mesager?
Fără nicio îndoială sau reţinere?
Ce?
Bancroft era convins că a fost ucis.
M-am amuzat copios când l-am refuzat.
Ce ai făcut?
Psihoteroriştii nu sunt chiar aşa de previzibili.
Deci, te întorci la stocare?
Asta nu e lumea mea.
Stau la Corbul, pe strada Coronado, dacă te răzgândeşti. Ar trebui s-o faci.
Ştii că e unul dintre hotelurile IA.
Nimeni nu mai stă acolo.
Eu am bani, el are fete. Ne vom înţelege.
Sunt programate să vrea oaspeţi.
Dacă stai acolo, e ca şi cum ai dormi cu o hărţuitoare.
Mă impresionează grija ta, dar o să mă tratez cu o cină copioasă,
câteva prostituate de lux
care să aprecieze vigoarea unui proaspăt reîntrupat
şi o să mă bucur de vacanţa care mi-a mai rămas
până să fiu adormit din nou pe vecie.
Noroc!
HOTEL CORBUL
Felicitări! Aţi sosit la Corbul,
cea mai plăcută experienţă macabră de cazare din Bay City.
Complet cablat şi activat.
Cum vă pot uşura călătoria prin această lume?
Cu o cameră. Şi tot ce aveţi mai bun.
Mâncare, privelişte, distracţie. Distracţie privată.
O evadare mult aşteptată din chinurile sumbrei existenţe?
Corbul oferă acces VIP la Casele pentru gusturi sexuale selecte:
Templul lui Eros, o oază de desfătare în Mojave,
vedete rock în Oraşul Îngerilor
Şi să nu uităm de propriul nostru satelit al păcatelor,
Capul în Nori.
Nicio fantezie nu îi e refuzată unui client cu gusturi rafinate.
N-am gusturi chiar atât de rafinate.
Sub cer există mereu mocirlă.
Vă pot sfătui eu.
Nu.
Satisfacţie rapidă, elementară în Licktown.
Nu e nevoie. Trimite doar pe cineva în cameră.
Corbul vă poate trimite în cameră partenere
- ...şi accesorii pentru orice desfrâu. - Bun.
Îmi spuneţi ce preferaţi?
În momentul ăsta? Una tăcută.
Ştiu o doamnă a nopţii care pare călugăriţă sfioasă,
dar are în valiză instrumente ale desfătării care vă vor încânta.
O vreau.
Şi cum intenţionaţi să plătiţi?
Semnătură ADN. Banca Naţională.
Nu va avea nevoie de cameră.
Ce mai intuiţie de Mesager! Aiureli voodoo.
Scuze, călătorule, aveam o discuţie.
Ţine-ţi gura, creier digital de rahat. Cuptorul meu e mai deştept ca tine.
Măcar un lucru să-mi fi mers azi!
Evident.
Păcat.
Mi-au zis că eşti periculos. Te credeam mai impunător.
M-au pus să aduc ajutoare.
Pierdere de vreme! N-am nevoie.
Du-te dracu', Dimi.
Altcineva?
Am de făcut curat.
Ce?
A căutat-o cu lumânarea.
Te-aş putea captura de unul singur fără să transpir măcar.
Mişcă!
Bunule domn, nu vă pot fi gazdă dacă nu-mi plătiţi.
Vrei să-i dai un prosop fierbinte?
Gazdă...
Eşti idiot să stai la un hotel IA.
Sunt posesive ca o iubită nebună. Nimeni nu mai stă în ele.
Zău? Nu ştiam.
Pentru a beneficia de servicii, atingeţi ecranul.
Un singur lucru ...
Sunt programate să vrea oaspeţi.
Posesive ca o iubită nebună.
SERVICII COMPLETE
Atingeţi ecranul în 50 de secunde.
Tu, ţine-ţi gura. Tu, ridică-te.
Nu e voodoo. Aia chiar e o aiureală.
Vine!
E o formă subliminală de recunoaştere a tiparelor.
Ce dracu' înseamnă asta?
Ştii tu, e vorba... de detalii.
Unde e Mesagerul mare şi rău, ucigaşul de altădată?
Douăzeci de secunde.
Luptă, ce naiba!
Ţi-ai pierdut curajul? S-a schimbat ceva cât ai stat la stocare?
- Nu. - Zece...
Cei ca tine au rămas tot proşti.
Acum vă pot oferi servicii complete.
Te văd.
Cine te-a trimis?
M-am înşelat în privinţa ta, Mesagerule.
- Stai. - Nu se va mai întâmpla.
Nu!
Cere-i cuptorului tău să facă asta, ticălosule.
Scuze!
Camera dvs e pregătită.
Dacă doriţi să faceţi un duş până vine poliţia.
Ce s-a-ntâmplat cu masa, sexul şi reîntoarcerea la stocare?
Am fost întrerupt.
Cine dracu' sunt?
Nu ştiu. Dar ei mă cunoşteau.
Ţi-au spus pe nume? Eşti sigur?
Kristin! Patru sunt asasini locali,
dar recipientul ăsta e înregistrat pe numele Dimitri Kadmin.
În Ulaanbaatar.
- L-am prins. - Pe cine?
Pe Dimitri Kadmin.
E un asasin din Vladivostok.
Cunoscut şi ca Dimi Geamănul.
Lucrează mult pentru yakuza.
Dimitri n-are încredere în nimeni.
Aşa că îşi face o copie ilegală
şi o descarcă într-un recipient luat pe piaţa neagră.
Se cheamă dublă-reîntrupare.
Pedeapsa e eradicarea.
Punem noi mâna pe cipul lui odată şi-o dată,
prindem cealaltă versiune, şi i-am venit de hac.
- Drăcia dracului! - Ce s-a întâmplat?
- Rahat! - Ce e?
E spart.
Dă-mi să văd.
Îl pot identifica, dar... nu e destul pentru interogatoriu. Rahat!
Nu puteai doar să-i răneşti?
Am sărit în apărarea primului meu oaspete din ultimele cinci decenii.
Cu atâta forţă, că ai fi putut doborî un avion.
Sunt autorizat să-mi apăr clienţii.
În orice caz, atacatorii au fost foarte obraznici.
Tu ai împuşcat oameni pentru mai puţin.
- Ce legătură are? - Bine.
Dimitri e un asasin de elită?
Cel mai bun.
Atunci Bancroft nu s-a sinucis.
Sigur că nu.
Altfel, cine ar vrea să ucidă un jeg ca tine?
Multă lume. Acum câteva secole.
Nu mă ataci aşa
decât dacă vrei să nu cercetez moartea lui Bancroft.
În loc să daţi vina pe mine, folosiţi-vă abilităţile de poliţişti.
După doar opt ore de la reîntrupare,
provoci distrugere de material organic şi eradicare.
Te-aş putea aresta pentru asta.
Da? Când te hotărăşti, mă găseşti sus.
- N-o să... - Kristin!
Las-o baltă.
Nu poţi înfrânge duşmanul ăsta.
Poţi doar să-l împingi mai adânc în tine.
Sigur asta vrei în singura ta noapte pe Pământ?
Nu ştiu ...
cum să trăiesc fără tine.
- Sunt aici. - Eşti moartă.
Tak!
Nu ...
Nu e nevoie să mă-ntorc la stocare.
Aş putea... să-mi curm viaţa acum.
Să-i pun capăt.
Îmi distrug cipul şi totul va dispărea...
Dacă faci asta, nu va dispărea totul.
Doar tu.
Tak!
Două sute cincizeci de ani e destul.
Treci peste asta.
Niciodată.
Mă auzi?
Niciodată.
Atunci fă lucrul pentru care te-ai născut.
Pentru care te-am antrenat. Schimbă lumea.
- Salvând un matusalemic? - E mai mult decât vrei tu să vezi.
Nu e ameninţarea. Ci întrebarea fără răspuns.
Misterul care trebuie rezolvat. Cutia care trebuie descuiată.
Mesagerii iau ce li se oferă, Tak.
Acceptă şansa asta.
Aşa îţi termini misiunea.
Fără tine?
Termină misiunea.
TATUAJE
Dle Kovacs! E foarte târziu.
Accept cazul.
Subtitrare: Retail